Noget er gået galt.
Han drukner i problemer.
Gå ikke i vandet. Rør det ikke. Drik det ikke.
Der sker en masse.
En katastrofefilm og en fortælling om overlevelse.
Det begynder at brænde, der falder ting ned-
-vi falder omkuld...
Underholdning.
Det er starten på slutningen for Doktoren.
Vi har aldrig set ham sådan her.
Det er meget betydningsfuldt.
Med alt det, der sker, er en slutning uundgåelig.
Vi ved, hans dage er talte.
Alt vil forandre sig for tidsherren.
Rejsen fra manus til tv-skærm starter i et lille rum i Cardiff-
-på et møde med producenterne Julie Gardner og Russel T Davies.
Det andet møde om dette fantastiske manuskript.
Nej, gør sådan: Hej, alle sammen.
-Velkommen til mødet. -Ja.
Jeg tror, kameraet kigger op under min kjole, så jeg krydser benene.
Også min kjole.
Her diskuterer man, hvordan man laver ideer om til et tv-program.
Denne ide starter på planeten Mars.
Den røde planet. Der er noget dramatisk og magisk over den.
Den røde planet.
Hvor smukt.
Mars har altid fascineret os, fordi den ligger så tæt på.
Det er næste skridt for menneskeheden.
Den er så spændende.
Der er noget mytologisk over den.
Det er et rigtigt Marseventyr.
Mars giver os en følelse af, at vi måske ikke er alene.
Man kan forestille sig liv på Mars.
Doktoren ender der bare. Han rejser rundt alene.
Vi hører TARDIS og klipper til Mars' overflade med et effektklip-
-og Doktoren stiger ud.
Sådan lever han. Han rejser rundt for fornøjelsens skyld.
I starten kommer han dertil og synes, det er spændende.
Når man hører "Mars", ved man, at vi skal filme i et stenbrud.
Fem minutter fra studierne ligger et, der er helt perfekt.
Der er enestående bakker med rød sten-
-hvilket udgjorde en perfekt baggrund for os.
Det blev Mars. Jeg ville bruge noget, som er tæt på virkeligheden.
Det er muligt, at vi kan nå dertil i vores levetid.
Det ligger lige uden for vores nuværende evner.
Jeg har hele tiden villet lave noget Nasa-lignende. Noget ægte.
Sådan som teknologien kommer til at se ud om 100 år.
Russel ville gerne lave noget om den nære fremtid.
Nasa-følelsen var central for os.
Vi talte om dette afsnit for flere år siden.
Det var, da Nasa offentliggjorde beviser for vand på Mars.
Forskere hos Nasa kan have beviser for-
-at der har været vand på Mars inden for de sidste ti år.
Det ville være en utrolig opdagelse og kan betyde, at der findes liv.
De havde fundet vand på Mars, så det blev noget med vandvæsener.
Mars har været med før. Iskrigerne kom derfra.
Klar til at affyre.
Vi er bevidste om, hvordan deres tidslinje passer ind.
Der er legender om et stolt folk, der byggede et sneimperium.
Man ved ikke, om syndfloden og iskrigerne mødte hinanden.
Måske fandt de noget dernede og var kloge nok til at fryse det ned.
Det antydes, at den tvang iskrigerne derfra-
-eller også frøs de syndfloden inde i en gletsjer.
Vand kan være meget skræmmende.
Det er godt materiale til skrækhistorier.
Hele ideen med at drukne og blive opslugt af vand-
-er meget stærk og skræmmende.
Vand har tålmodighed, Adelaide. Det venter.
Det er en skræmmende tanke med vand, der ikke kan stoppes.
Det er lidt mystisk. Noget i vandet-
-har evnen til at overtage menneskekroppe.
Roman!
Vi finder aldrig ud af, hvad dens mål er, men den vil have Jorden-
-dels fordi der er meget vand-
-hvilket tydeligvis er noget, den trives i.
Der er så meget skønhed.
Vi vil have den verden.
Vi har nogle slanger, der løber omme bagved.
I gummifolden her ligger der en kanal.
Vi limer først den fast og sætter den så på masken-
-så slangerne ikke kan ses.
Ret hurtigt, efter tre eller fire forsøg, lykkedes det.
"Perfekt", sagde vi.
Man har fundet rette udseende og skal nu teste vandet-
-for at se, om de kan drukne jeres dagligstue med skrig.
-Det er fedt. -Den gele er fantastisk.
Ideen er, at det skal løbe ud gennem munden.
-Uden tænder? -Ja, vi skal se jer uden tænder.
Hvis I er klar, starter vi stille og roligt.
Jeg vil bare lige tjekke slangerne.
Kan du åbne munden lidt? Sådan. Jeg indstiller trykket.
-Hold da op. -Jeg tester også din.
Sådan.
Det er fuldstændig genialt.
-Hvor er det vildt. -Klamt.
Det ser virkelig ud, som om det kommer fra din mund.
Det fungerer bedst, når han smiler.
Ja, det ser fantastisk ud.
Det der må vi bare gøre.
Jeg tror, han gisper. Det håber jeg.
Da de kom ud, og jeg så vandet løbe-
-syntes jeg, det var fantastisk.
Det er ulækkert og skræmmende.
Jeg vil skræmme publikum, men på en god måde.
Programmet handler om monstre og mørke, ikke vold og blod.
Vi har meget klare, instinktive regler at følge.
Inden for den ramme er det så skræmmende som muligt.
Vi vil have, at monstrene skræmmer folk.
Alle skal blive bange. Intet slår ægte frygt.
Vi fandt balancen, men det er nok et af vores uhyggeligste monstre.
Da jeg så Andy, var jeg ved at... må man sige "gøre i bukserne?"
Vend dig om.
Jeg undrede mig over, hvor de fik fat i folk, der så sådan ud.
Forvandlingen var utrolig.
Utrolig skræmmende.
Du må være Andy.
Der er noget forkert ved, at der hele tiden løber vand ud.
Man kan se personen indeni.
Den slags væsner rammer rigtigt, og det var godt spillet.
Det svære ved vand i sådan en optagelse er-
-at holde el og vand adskilte.
Alt skal være 12 volt. Lamper, monitorer, knapper og så videre.
Alt skal have jordforbindelse, så ingen dør.
Vand og el!
Der er praktiske problemer.
Vi har før haft vandbaserede ideer, som aldrig blev til noget.
-Andet om vandeffekten? -Kun én ting.
Alt udstyr og elektronik-
-skal behandles, som optog vi udendørs. Samme sikkerhed.
Tankbilerne bag os pumper vand ind til optagelsesstedet.
Den ene rummer 10.000 liter og den anden 5.000.
Det skal pumpes ind med brandslanger-
-og vi har tilsat klor for at undgå vira og bakterier.
Og kør!
Der kommer vand.
-Hvor går vi hen? -Op mod væggen!
Vi forlader denne sektion. Væk, alle sammen!
Jeg er imponeret over den kontrol, den tekniske afdeling har-
-over vandet... indtil videre.
Det løber virkelig ned som små vandfald.
Godt, vi går i gang. Optagelse.
Flyt dig!
-Luk den. -Rørte vandet ved dig, Yuri?
-Nej. -Rørte det ved dig?
Sektion B er væk. Hør efter!
Bær alt, I kan. Vi går til sektion F.
Skuespillerne er rigtig gode. De spiller meget kraftfuldt.
Det er svært. Man skal præsentere en masse folk for seerne.
Og så dør de.
"Vand løber ned fra loftet."
Kaptajn! Se!
-Flyt dig! -Vi redder dig.
Luk døren.
"Vand løber ned ad glasset."
"Vi redder dig ad bagvejen."
Væk herfra. Skynd jer!
"Kaptajn... Det er kommet ind."
De er så gode, at man straks ved, hvem personerne er.
Hej, mor. Hej, Mars. Sig hej, Orico.
Da Steffi bliver forvandlet, og Roman kommer i knibe-
-føler man virkelig med dem.
"Vandet løber ned ad Steffi, som begynder at ryste."
"Steffi! Steffi!"
Det er som en katastrofefilm, men også typisk "Dr. Who":
"Her er holdet. Nu skal de dø."
Hvis vi går ud fra, at man ikke må røre ved vandet-
-så skal det hele tiden være troværdigt-
-at de ikke bliver våde.
Det er svært at iscenesætte.
De er der. Hun løber herhen. Vandet kommer der.
Bliver de våde? De står ved siden af. De er døde.
Man skal huske på, at det sprøjter.
Så de henter iltmembranen. "Åh, jeg kan ikke komme forbi."
Så bakker de herind.
Godt. Folk må ikke være for tæt på vandet.
De skal holde afstand, ellers tænker seerne:
"De er døde. Det sprøjter på dem."
Sørg for, at alle holder afstand, Sarah.
Vi skal følge dem rundt med en vandpumpe.
Vi har bærbare pumper, som fungerer via tryk.
Drej hænderne opad, tak.
Der var ingen måde at opvarme vandet-
-når det løb gennem munden, så de ikke frøs.
Hvis det ikke skal være farligt at sluge, skal det være koldt.
Det er fint, når det kommer ud her, men koldt omme på ryggen.
Det var vinter. Vi filmede i februar.
Det var koldt, da vi arbejdede.
De skal være så varme og tørre som muligt under dragterne.
Se her. Varmedunk.
Fleecetæppe. Jeg har gele på her, så jeg ser våd ud.
Det er koldt.
Jeg har tre par strømper på, alle er vandtætte.
Jeg er våd helt ind i støvlerne, men det er ikke ubekvemt.
Jeg fryser bare lidt. Og håret er vådt.
Vi var i et lagerlokale uden varme og gik ind i korridoren.
De sagde: "Vandet er koldt, og der er meget af det. Så undskyld."
Det er ikke, som når man tager et skønt bad og synger.
Det er noget helt andet.
Men de gennemblødte monstre kan sagtens jagte Doktoren.
For at få bevægelsen frem hyrer man koreografen Ailsa Berk.
Ailsa Berk laver al vores koreografi, når det er nødvendigt-
-hvilket det er i de fleste afsnit.
Her fik vi brug for hende-
-til at sørge for, at zombierne løb med koordinerede bevægelser.
Sådan.
Op med hovedet og armene. Sådan der.
Perfekt.
Vi ville have, de skulle løbe som sprintere.
Armene skulle pumpe, og de skulle være synkrone.
Den eneste måde var at have en enkel tælling-
-og så holde takten. Vi måtte sige: "Højre, venstre, højre, venstre".
Og kør!
Det ser ud, som om vi løber meget hurtigt...
...på en næsten mekanisk måde.
Jeg ville have, de skulle løbe ligesom i "Terminator 2".
Hvordan skal "Bowie" egentlig udtales?
David Bowie er David Bowie. Den hedder Bowiebasen.
Bowie.
Bowiebasen skulle ikke være for uvirkelig.
Hele pointen er, at det er 2059.
Det er inden for mange af seernes levealder. Desværre ikke min.
Man kan forestille sig det.
Det er nok en mere traditionel rumstation, end vi før har skabt.
Vores rumbaser er normalt beskidte og fugtige.
Det er en beskyttelsesbase.
Men Bowiebasen skulle være ren og klinisk.
Vi var inspireret af Nasas teknologi fra 80erne og 90erne.
I stedet for at være pæn og overdesignet-
-var den mere teknisk og funktionel.
Den har næsten en retrofølelse.
Sådan som man forestillede sig rumfærger før i tiden.
Bare rolig, kaptajn. Vi kommer i luften.
Det føles som at være i fremtiden.
Man kan forestille sig, at vi har sådan noget om 50 år.
Det skal jo pakkes sammen og sendes gennem rummet.
Russel havde den botaniske have i baghovedet.
Vi vidste, vi skulle filme der.
Det bestemte delvis, hvordan afsnittet skulle se ud.
Det fantastiske tag.
Det var godt at have som udgangspunkt.
Scenograferne arbejder hårdt. Hvordan skulle skruerne se ud?
Hvordan ville Nasa bygge sådan en base?
Det kræver måneders research-
-både for computergrafikerne og scenefolkene-
-at gøre det realistisk. Og så bruger man fantasien.
Vi vil altid have logoer.
-Flot. -Der er allerede rødt i.
Det gør Nasa også. På rumfærgen ser man altid Nasas logo.
Ja, jeg kan lide det røde. Rigtig godt.
-Så noget i den stil? -Jeg køber det.
Det gør også flere elementer i de forskellige scener troværdige.
Hvis der er logoer i baggrunden, letter det løgnen.
Vi møder Gadget for første gang.
Alle tegningerne af Gadget og selve ideen var strålende.
Fantastisk!
-Elsker vi ikke Gadget? -Jo. Rigtig godt gået.
Ikke? Sig nu ikke nej.
Sig ikke nej. Den er fantastisk.
Gadget fra flere vinkler. Ingen makeup. Intet tøj.
Ingen computereffekter.
Gadget... Han er skøn.
Roter.
Gadget, gadget.
Han er meget høflig og sjov at omgås.
-Han er som et kæledyr. -Jeg står i hans skygge.
-Han er rigtig sød. -Alle elsker sjove robotter.
-Kom! -Hader du ikke robotter?
Til højre.
Vi har brug for et lift. Hop op.
-Den er for langsom. -Ikke mere.
Det var befriende for ham og os at komme så hurtigt frem.
Det bedste, jeg har prøvet længe.
Mange ville prøve det.
Alle burde prøve det.
Hele holdet.
Måske får du lov.
Vi holdt bare fast og nød det.
Hvad tror du? Det var møgsjovt.
Designet var rigtig flot. Lidt særartet og elskværdig.
Men den gjorde sådan her. Hænderne rystede.
Den ser lidt skrøbelig ud.
Den skal være en gammel blikdåse, der skramler og gnistrer.
Gadget gjorde sit bedste, men han...
Hans hænder faldt hele tiden af.
Jeg ved ikke helt hvorfor-
-men hånden faldt af et par gange.
En gang kørte han over den og knuste den.
Det gør nok ondt, hvis man er Gadget.
Skal den sige sådan? Jeg hader sjove robotter.
Han skal være sød og irriterende. Det er det, man hader ved Disney.
-Jeg hader robotter. -Og han kan ikke lide dig.
-Men han beviser sit værd. -Robotten blev en skøn helt.
Han redder jo mit liv.
Det var pænt af ham. Tak.
Gadget, gadget.
Under sine rejser støder Doktoren på nogle få personer-
-som betyder meget for ham pga. det, de har opnået.
For eksempel Shakespeare...
At være eller ikke være.
-Det lyder godt. -Du burde skrive det ned...
...Agatha Christie...
-Agatha Christie. Det er mig. -Nej!
...Madame de Pompadour...
Doktor. Du er så ensom.
Hvad? Du har aldrig været alene. Hvorfor kalder du mig nu "Doktor"?
Adelaide Brooke tilhører dem.
Hun er bare fra en tid, vi endnu ikke kender-
-men for Doktoren, som har større erfaring med tiden-
-er Adelaide Brooke en vigtig, historisk person.
Hvor er jeg dum! Du er kaptajn Adelaide Brooke.
Adelaide er en af de stærkeste personer, han har mødt-
-selv hvis man ser bort fra hendes vigtige plads i historien.
Hun er en 60-årig befalingshavende-
-for en international ekspedition til Mars.
De første mennesker, som bor på en anden planet.
Den fødte leder.
Indtag intet. Rør det ikke engang.
Hun er kompromisløs.
Hygger I jer? Jeg forventede mere af dig, Ed.
Tilbage til arbejdet, folkens.
De er en håndfuld mennesker på Mars-
-og skal være sammen i meget lang tid.
Hold kuplen lukket, og husk at tiltale mig "kaptajn".
Hun skal have samme egenskaber som en militær leder.
Opgiv navn, rang og formål.
Hvis man mister disciplinen-
-kan alt kollapse, og folk kan let miste forstanden.
Hun er ikke altid sød.
Du forlod din post. Dette er en officiel advarsel.
Hun afviser alle tilnærmelser, både professionelt og privat.
Hun kan ikke være nogens ven. Hun skal være hård.
Det er ikke kun her. Hun har været sådan i 40 år.
Det siges, du ofrede alt for at rejse hertil.
Var det det værd?
At stå i en verden uden røg og med solen som eneste lige linje?
-Ja. Det er det værd. -Sådan forestillede jeg mig dig.
Under det opdager man... Lindsay Duncan gør det så godt.
Man vil have skuespillere, som får det frem i en rolle.
Under overfladen ligger der en uhørt romantik.
Jeg så dalekerne.
Vi så op, og himlen var forandret.
Hun ser den ikke som noget grusomt-
-men som menneskets grænseløse potentiale.
Den stirrede på mig.
Den så lige ind i mig.
De dræbte hendes forældre, men hun hader dem ikke.
Hun vil ikke bekæmpe dem.
Det gav hende noget at stræbe efter.
Det inspirerer hende til at rejse til stjernerne-
-og lede denne opgave, som gør, at hun ender på basen.
Den nat vidste jeg, at jeg ville følge efter den.
-Men ikke for at tage hævn. -Hvad skulle det hjælpe?
Han indser, det gør hende til et fast punkt i tiden.
Det er det, der gør dig speciel, og sådan skaber du historie.
Der er noget ved ham-
-som Adelaide åbner sig for.
Ingen ved det.
Efter noget tid accepterer hun ham uden forklaring.
Jeg går hele tiden hen til samme sted, men det bemærker man ikke.
-Jeg klipper... -Ja, du har knappen.
Jeg klipper til knappen, den åbner, og du lukker ham ud.
De udvikler et venskabsbånd, som gør det muligt for ham-
-trods sine svære følelser at fortælle, hvorfor han ikke hjælper.
Vi lukker og tjekker placeringen.
Optagelse!
Du dør i dag.
Jeg vil ikke dø. Det nægter jeg.
Men din død skaber fremtiden.
Hjælp mig.
Hvis du ved, det vil ske, hvorfor så ikke ændre det?
-Jeg kan ikke. -Kan du ikke finde en udvej?
Jeg kan ikke.
Som regel kan jeg redde folk, men ikke dig.
David og Lindsay fik straks en god kemi sammen.
Hvad skal redde dig?
Kaptajn Adelaide Brooke.
LUKKET
ÅBEN
Fanden tage dig.
Og stop. Rigtig godt.
Hvor hensynsløs og formel hun end er-
-så lytter hun til hjertet, og det får det til at fungere.
Du er kaptajn Adelaide Brooke!
Jeg går derhen.
Kom med mig, Doktor.
Kan du høre mig, Maggie?
Hør efter!
Jeg vil ikke dø.
-Hvorfor skal jeg stole på dig? -Du får mit æresord.
Vær nu ikke dum.
Den kan ikke stoppes. Dø ikke her med os.
Luk den!
Skynd jer væk!
Kaptajn!
Hvad skal redde dig?
Kaptajn Adelaide Brooke.
En kvinde med en lysende sjæl.
Denne base på Mars med dig, det er et afgørende øjeblik.
Det, som sker her, skal ske.
Det spændende er, at når man har en fortsat serie-
-og en figur, som egentlig ikke forandrer sig-
-så kan man ikke bare gøre hvad som helst med ham.
Han skal altid sejre-
-og blive den samme person i slutningen af hver historie.
For en gangs skyld ændres Doktorens figur.
Det er godt, at vi kan give David Tennant nye ting at arbejde med.
Vi ved, at historien om den tiende doktor er ved at slutte-
-så vi kan være lidt mere modige-
-og fortælle ting, som kun fortælles en gang.
Problemet er, at Doktoren ankommer til et bestemt punkt i historien.
Hvilken dato er det i dag?
Den 21. november 2059.
Basen vil gå under den 21. november 2059.
Det skal ske, for det skaber fremtiden-
-og en slægtskæde fra Adelaide til barnebarnet Suzie Fontana-
-som fører menneskene ud i rummet.
Han forstår straks, at det er den dag, der sker en atomeksplosion-
-som slår alle ihjel.
Men han ved, det er et punkt i tiden, han ikke kan ændre.
Der er en parallel til historien om Pompeji.
20.000 mennesker.
Alle ved, der skete et vulkanudbrud i Pompeji.
Det her er det samme. Han ved, hvad der vil ske.
Men det er opspind, så publikum ved det ikke. Det er i fremtiden.
Visse ting i fortiden kan ikke ændres-
-men det gælder også ting i fremtiden.
Hændelser, som han ikke kan gribe ind i.
Jeg bør nok gå.
Det er usædvanligt for Doktoren. Han vil normalt gerne redde folk.
Det er et af de tilfælde, hvor jeg intet valg har.
Det er usædvanligt, at han bare vil efterlade dem.
Han har et ansvar som tidsherre-
-og skal lade hændelsesforløbet forblive urørt.
Han skal lade dem dø.
Han hører dem dø over radioen, en efter en.
Tanken om, at de skal dø, og at deres liv slutter-
-knuser ham.
Du ligner ikke en kujon.
Jeg bør gå.
For det meste kan jeg redde nogen.
Men ikke dig.
Jeg må gå.
Det er ufatteligt hårdt for ham.
Fanden tage dig.
Det er en kamp mellem magten, han har som tidsherre-
-og prisen for at gribe ind.
Stil jer bag bilerne, tak.
Doktorens dilemma fører dem tilbage til stenbruddet-
-hvor en eksplosion sender Doktoren i en ny, farlig retning.
Scene 93.
Effekter. Rumfærgen eksploderer.
Vi elsker eksplosioner.
-En eksplosion i stenbruddet? -Ja.
En stor en. Masser af sjov.
De riggede en enorm mængde sprængstof-
-på et fire meter højt tårn.
Bag mig ser I tårnet. Det er et stillads.
Vi har sat tønder op for at skabe en stor eksplosion.
Ti, ni, otte, syv-
-seks, fem, fire, tre, to, en...
En stor ildkugle.
Det gik godt. Et stor, højt brag.
Skal vi have en stuntman?
Ja, han skal kastes omkuld. Det vil jeg ikke udsætte David for.
En stuntman skal lande på jorden i stedet for ham.
Vi skal have et rigtigt hårdt fald.
Var det godt?
-Godt gået. -Det var fedt. Tak for det.
Så skal en brændende bjælke falde ned ved siden af David.
Den husker seerne nok.
Det var samme bjælke, som faldt ned på Davros. Den er genopstået.
Tre, to, en og kør.
Stop.
Du vender dig om, og så eksploderer det igen.
Forbindelsen forsvinder hele tiden-
-så kan du ikke råbe "tre, to, en", hvis nu det sker?
Den hænger over billedet fra en gaffeltruck.
Jeg trykker på en knap, og så falder den ned.
-Godt, vi kører. -Tre, to, en og kør.
Da raketten er eksploderet-
-ser han, hvordan hele basen står i flammer og langsomt fortæres.
Jeg er ikke bare en tidsherre. Jeg er den sidste tidsherre.
Doktoren hører det, og spørgsmålet er, om det vil skubbe til ham-
-hvilket det gør. Han vælger at gå tilbage og redde dem.
For første gang nogen sinde nægter han og bryder tidens love.
De tog det med sig. Verdener forsegledes.
Væk for altid. Tidsherrerne holdt øje med det.
Men tidsherrerne døde alle sammen!
Han er træt af at se gode mennesker dø-
-og gøre det, han bør gøre.
Han er træt af altid at spille efter reglerne.
Og hvorfor skal de dø?
Kan de ikke overleve, så tidslinjen alligevel falder på plads?
Han har altid set sig selv som et offer for Tidskrigen.
Han tænker: "Hvis jeg er den eneste tidsherre, så bestemmer jeg."
"Jeg bestemmer over tidslovene. De adlyder mig."
Det bliver en fortælling om en ensom tidsherre-
-som går for langt med sin magt.
De kommer aldrig tilbage.
Han begynder at bryde tidslovene. David gør det fantastisk.
Sådan! Min integritet er intakt.
Han bliver farligt arrogant.
Nogen fortalte mig, jeg skal dø.
"Han banker fire gange." Men det bliver ikke nu-
-for jeg hører ikke nogen banke.
Det var meget spændende at spille det.
-Vi dør for menneskets fremtid. -Ja, men der er tidslove.
De, som håndhævede dem, døde.
Der er noget vildt i hans øjne.
Ved du, hvem der er tilbage? Mig!
Han brænder af vrede. Han er bange og desperat.
Endelig forstår jeg, at jeg bestemmer over tidslovene.
Nu kan man få denne figur til at eksplodere.
Det ender i bulder og brag.
Jeg kæmper ikke kun mod vandet, men mod selveste tiden-
-og jeg vil vinde.
Han er nok påvirket af det, han fik at vide for nylig.
At hans død er nær. Hans sang slutter snart.
Det er uden tvivl en døende mands sidste krampetrækninger.
Og hvorfor ikke? Han overgiver sig ikke bare.
Han vil kæmpe mod det uddøende lys.
Vi har været på vej mod det her sidste starten på serien.
Vi har set, hvordan han overlevede Tidskrigen.
Han startede forfra efter en katastrofe, da han var alene.
Vi tabte. Alle tabte.
Alle er væk.
Vi har set, hvordan han mødte Rose.
Jeg elsker at rejse med dig.
Han mødte Martha og Donna. Han har forelsket sig.
-Hvor længe bliver du hos mig? -For altid.
Andre har forelsket sig i ham.
Han har fået gode venner og har rejst med mange mennesker.
Det gør ham menneskelig og holder ham jordnær.
Han lærer af dem.
Du havde ret. Somme tider har jeg brug for nogen.
Da han har grusomme fjender, og der sker grusomme ting-
-har han mistet dem. De har forladt ham eller glemt ham.
Han er ensom, og pointen er, at han ikke bør være det.
Som vi har sagt fra starten af-
-så har han brug for noget, der holder ham på jorden.
Lov mig noget.
Find nogen.
-Jeg har ikke brug for nogen. -Jo, du har.
Somme tider tror jeg, at nogen skal stoppe dig.
Ja.
Det beviser vi her.
Til sidst tager han besætningen med tilbage til Jorden.
Vi er i London, og TARDIS materialiseres.
Og her er der masser af sne.
-Hvor skal gaden være? -Newport.
Jeg elsker den gade.
Det er ikke et dystert hus. Der er bare mørkt.
Hun bor ikke i et dystert hus.
Der er lys i de andre vinduer.
Der har Doktoren forandret sig.
Han har bekæmpet tiden på Mars.
Nu er han ikke længere den, han var.
Han opfører sig arrogant og overlegent.
Han er jo overlegen. Han bliver bare den, han kunne have været.
Skal ingen takke mig?
Han ser næsten ned på menneskene.
Han nyder næsten, at han er mere lærd end de-
-og at han har omskrevet historien.
Forstår I det ikke?
Det er den 21. november 2059.
Samme dag her på Jorden.
Han er trådt ind på en meget farlig vej.
Han er ved at blive almægtig, og det er ikke godt.
-Ingen bør have så meget magt. -Synd.
Jeg forestiller mig, at Mesteren gjorde det. Udnyttede sin magt-
-indtil der ikke var nogen vej tilbage.
En sejrrig tidsherre.
Og ingen kan stoppe dig.
Det er næsten umuligt at afgøre, hvor det fører hen.
Hvad forhindrer ham i at rejse til Tidskrigen-
-eller give Donna hendes minder tilbage?
Eller forhindre at Rose ender i det alternative univers.
Der er så mange muligheder. Han flår tiden i stykker.
Pludselig bliver han en skrækindjagende person.
Adelaide ser det, fordi hun har betragtet ham.
Du skulle have efterladt os.
Hun er et menneske med stor retfærdighedssans-
-og til sidst mener hun, det er forkert.
Da Doktoren beslutter, at han hersker over universet-
-har vi den fantastiske Adelaide Brooke.
I hele afsnittet taler han om, hvor god og betydningsfuld hun er-
-og i slutningen overlister hun ham.
Jeg har gjort det her før. Reddet mange middelmådige folk.
Vendepunktet for Adelaide i slutscenen kommer-
-da han kalder Mia og Yuri for middelmådige.
De er hendes hold. Hun ville sætte livet på spil for dem.
Da han siger det, indser hun, han har overskredet grænsen.
-Er der da intet, du ikke kan? -Ikke længere.
Og let!
Menneskeheden står på spil-
-og hun er nødt til at tage sit eget liv.
Hun tager selv kontrollen over sin skæbne.
Da han indser, hvad hun har gjort-
-bliver han forfærdet over, hvad det indebærer.
Vi ser tidsherren blive tvunget i knæ.
Jeg gik for langt.
Nu føler han sig mere ansvarlig for hendes død.
Han tvang hende til at udføre den forfærdelige handling.
KAPTAJN ADELAIDE BROOKE DØD 2059
En, han respekterer og ser op til-
-trækker tæppet væk under ham.
Tiden falder på plads igen-
-og han indser, at han gik for langt-
-og at et stort fald meget vel kan følge hans hovmod.
Han hører en sang og vender sig om.
Der står en Ood, som for længe siden forudså hans død.
Din sang slutter snart.
-Hvad betyder det? -Alle sange må slutte.
De kalder ham mod slutningen, som jeg ikke kan afsløre.
Vi må vente og se, hvad Ood Sigma betyder.
Doktoren indser, at hans fejl har ført til en tragedie.
Det kan kun betyde, at han snart skal regenereres.
Nu sker den. Min død.
Det tyder på, at hans tidslinje lakker mod enden.
Han vil banke på fire gange.
Det kommer. Og når han banker, bliver man ikke skuffet.
Er tiden inde?
Jeg siger bare, det vil ende i det ultimative opgør.
Intet bliver det samme.
Vi må se, hvad der nu sker.
Nej!
Maja Axholt www.broadcasttext.com